Jégkorszak 2 Az olvadás
Ez a globális felmelegedés a halálom.
Ez az idő túl meleg...
A jégkorszakban túl hideg volt. Te semminek sem tudsz örülni?
De, ennek...
Mit beszéltünk meg? Nincs futkosás.
Szájzár, lajhár.
Szájzár, uram!
Tiszteljen ez a kölyök.
Hé, tele hassal ne ugrálj. Hector, nem szabad odapisilni.
Na, ügyes vagy, oda szabad.
Brunó nem tudna.
Állj!
A zsákot bekötött szemmel kell verni.
Add oda, én is akarok lajhárt verni.
- Enyém. - Enyém.
Ebben a zsákban nincs is cukor.
Temessük el.
Hé, fiatalkorúak. Ki engedte meg a lajhárkínzást?
Manny, ne gátold a kreativitásukat!
Hé, Manny, Diego.
Agyas és agyaras atyafiaim, kihúznátok a pácból?
Íme, megnyílt az óvodám.
"Campo Del Sido" Vagyis Sid óvodája".
Gratulálok. Most már kétnyelvű féleszű vagy.
A gyereksereg előtt ne kritizálj, bolondulnak értem a lurkók.
- Igaz, Billy? - Keresztben lenyelünk.
Gyerekszáj. Úgy szeretnek, majd megesznek.
Hányszor mondjam, Sid?
Nincs meg a végzettséged ehhez a munkához.
Ugyan ugyan, a neveléshez csak egy kis érzék kell.
Ezek a gyerekek felnéznek rám.
Példakép vagyok a számukra.
Intő példa.
Ne mondjátok, hogy semmire sem vagyok jó.
Igenis fontos tagja vagyok a csordának.
Én szerveztem a csordát,
vegyétek hát tudomásul, hogy kijár nekem némi tisztelet.
- Ne sértődj már meg, Sid. - Sid, csak viccelünk.
Srácok, ki jön mammutvadászatot játszani?
Sid!
Mindig a lajhár a béna.
Csinálhatok bármit.
Ezt nektek.
Így aztán a csacsi hazament az anyjához,
és boldogan éltek, amíg meg nem haltak.
Éljen.
Szép volt!
Bocsánat, miért megy haza a csacsi? Miért nem marad a nyusziknál?
Azért,
mert a családjával akart élni.
A csacsilánnyal kellene maradnia.
Az úgy szép szerelmes mese.
Jól van, ha majd te mesélsz a csacsiról, akkor a lánnyal marad.
A csacsi az lenéző szó. Igazából ő egy fiatal szamár.
Jó.
Akkor a fiatal szamár hazament a vén szamár anyjához.
Na, ezért mondtam én csacsinak.
Legyen a csacsi fűallergiás. Úgy életszerűbb a figura.
Uncsi. És bonyolult.
Valahogy nem hihető.
A szamár kannibál.
Nem elég megnyugtató a vége.
Néha szoktam hányni.
Boldogan éltek, amig meg nem haltak, mi lehet ennél megnyugtatóbb?
Öröm, béke, család, boldogság.
Az a normális élet.
És akkor neked miért nincsen családod?
És akkor a tigris felfalt minden kölyköt.
- Minden rendben? - Persze, miért?
- Azt hittem, hogy... - A mesedélutánnak vége.
Pont!
Tűnés az útból! Fuss az életedért!
- Megállás, hova rohan a banda? - Közeledik a világvége.
Ezt meg ki mondta?
Sebes Tóni, azt mondja, hogy jön az özönvíz.
Állatok...
Ezzel a fantasztikus csodapálcával
le tudjátok szippantani a levegőt az égből.
Gyertek csak. Gyertek csak.
Asszonyom, van önnek kopoltyúja?
- Nincs. - Akkor kap ön levegőt a víz alatt?
Tekintse meg a kollégám bemutatóját.
Hé, érzem az óceán illatát.
Páncélozott agyú, tönkreteszed az árut. Most már nem lehet ezt eladnom.
A szádon vegyed a levegőt, véglény!
Életfogytig tartó garanciát vállalok rá.
A légzés élménye akár évmilliókon át.
Lehetnek mellékhatások.
Mit riogatod a népet a világvégével?
Valamiből élni kell, haver.
Végül a várható időjárásról.
5 napos távlatban gyilkos árvíz várható.
Egyszóval:
közel a világvége!
De túlnyomóan napos idő lesz
majd utána.
Ne hallgassatok rá, állatok.
Sebes Tóni eladná az anyját egy jégkockáért.
Kettőért a tied.
Ugyan. Dehogy adnám el.
De hát azt mondják, hogy tényleg olvad a jég.
Nézd meg a talajt. Jégpáncél borítja.
Ezer évvel ezelőtt pont ugyanilyen volt.
És ezer év múlva még mindig meg lesz fagyva...
Barátom, a világért se akarom blokkolni a túlélési ösztönödet vagy ilyesmi, de
nem az van, hogy a mammutok nagyjából kihaltak?
Mire célzol ezzel?
Csak arra, hogy te vagy az utolsó mammut példány.
Fúj, neked hangyaszagú a lehelleted.
Ettől függetlenül.
Mikor találkoztál másik mammuttal?
Á, hagyd el, hangyás az ipse.
A mammutok nem halhatnak ki.
A legnagyobb állatfaj vagyunk.
A dinoszauruszok is kihaltak.
Mert azok elbízták magukat.
Utálták őket.
Odass. Egy oktalan állat le akar jönni a Halál-Falon.
Mondd, hogy nem a mi eszelős emlősünk az.
Jó, most számolni kezdek, és háromra le fogok ugrani.
Egy,
kettő...
Sid, dermedj mozdulatlanná.
Felmegyünk.
Hopp, hopp, hopp.
Bocsánat.
Két egész tizenhárom század.
- Két egész tizennégy század. - Sid!
Befagyott az agyad? Gyere már le.
Nem megyek. Az első leszek, aki
le mert csúszni a Halál-Falon...
És akkor muszáj lesz elismernetek, hogy nekem is kijár tisztelet.
Ha leugrasz a szakadékba, maximum
- a végtisztességre számíthatsz. - Ugyan, Manny.
Annyira nem lehet ostoba.
Habár végülis lehet.
Vigyázz!
Megfulladok!
Azt hiszem, éreztem a torkomban a beleimet.
Diego, karmokat a mancsba, jó?
Persze. Bocsánat.
Komolyan, Diego, ha nem ismernélek, azt hinném, hogy félsz a víztől.
Nyugi, nyugi, látod, mekkora mák, hogy ismerlek?
Fiúk. Tóninak igaza van.
Tényleg olvad a világ.
Ha ez a víz betör...
Szóljunk a többieknek.
Septibe vizi állatokká kellene törzsfejlődnünk.
Eszem az eszed, Sid.
Az új nevem: U-Sid.
Nézzétek, micsoda egy silány élőhely.
Csúnya, hogy pont itt pecózunk.
Mi van?
Mit nekünk nád...
Egy korszakalkotó újdonság forradalmasítja a piacot:
a kéreg.
Olyan szuperkönnyű, hogy úszik a vizen.
Adok én neked olyat, ami úszik.
Oké, én szóltam...
Tessék ezt jósoltam nektek, erről beszéltem.
A tüzes láva
mammut méretű golyókban potyog le az égből.
Ugyan már, szopogasd a nádszáladat!
Tóninak igaza volt,
tényleg árvíz fenyeget.
Igen? Vagyis tessék, megmondtam!
Egy pillanat, nem rég te magad bizonygattad, hogy nem lesz árvíz!
Akkor most miért higgyünk neked?
Azért, mert láttuk, hogy mi van odafent.
Be fog szakadni a gát és a víz elárasztja a völgyet.
Tényleg jön az ár. Itt van már a nyakatokon.
Nézzetek körül. Ez egy teknő.
És ha a teknő megtelik,
nincs menekvés.
Akkor most mi lesz velünk?
El kellene jutnotok a völgy végébe.
Ott van egy bárka. Azt kell elérnetek.
- Én nem látok bárkát. - Bizony...
Jó lesz, ha siettek.
A meleg dolgozik,
a föld beszakad,
a jéghegy széthasad,
és aki túléli, az a vízzel fut versenyt.
Ugyanis 3 nap múlva
megolvad a gejzír mező is.
De minden rosszban van valami jó.
Hogyha ti meghaltok... Nos, akkor én jóllakom.
Ami persze nem nektek jó, hanem nekem.
Ezt sem venném fel bébiszitternek.
Szent jég.
Jól van, hallgassunk a halálmadárra. Útrakelünk.
Manny, létezik ez a bárka?
Gőzöm sincs.
De pár nap múlva ez a hely egy tó feneke lesz.
Ha van menekülés, akkor az arra van.
Manny, menjünk.
A külső sávon lerobbant állat vesztegel. Az akadály mögött hatalmas dugó alakult ki.
Ha jól látom, halálos áldozat is van.
Stipi-stop a csűd.
Beszállás, picinyeim, gyertek, megyünk.
- Gyerünk már, nagypapi. - Induljunk.
Muszáj elköltöznünk.
Nem megyek sehova.
Ebben a lyukban születtem, és ez lesz a sírom is.
Minek visszük magunkkal ezt a galacsint?
Nem gondolod, hogy ott is lesz ganaj, ahová megyünk?
Visszük. Ezt az anyukámtól örököltem.
Mozgás. Tempósabban, tempósabban.
Hé, Manny, azt beszélik, hogy kihalóban vagy?
Hé, ha megtanultál enni, vegyél tapintat-órákat.
- Nem vagyok kihalóban. - Gyerekek, nézzétek.
Az utolsó mammut.
Jól nézzétek meg, mert ilyet nem láttok többet.
Egy, kettő, három.
Hova tűnt Japsi?
Kuli, húzzunk innen.
Felszámoljuk ezt a telephelyet.
Hohó, akciós ajánlat. Ki akar saját lakókocsit?
Úgy fáj,
fajtám már kihalt.
- Véget ér a dal. - Akkor érjen véget, Sid.
Oké.
Hé várj, mondd hogy kár, jaj, a fajta a múlté már...
Sid, lődd már le magad.
Hogy ha nem pusztulsz ki, üsd a tenyered. Hogy ha nem pusztulsz ki...
Sid, ha nem hallgatsz el, akkor
talpmasszázst adok magamnak a fejeddel.
Vettem, lehengerlő hang lelőve.
Lehet, hogy igaz?
Hogy tényleg én vagyok az utolsó?
Manny, semmi baj. Mammuttárs, ha kell, itt vagyunk mi.
Nem tudsz kevésbé lehangoló vigasztalást, Sid?
Mammutok.
Mondtam én, hogy nem pusztult ki a fajom. Éreztem, hogy élünk.
Kihalni? Ugyan már.
Célegyenesbe fordul, és tartja az előnyét, ormányhosszal vezet,
maga mögé utasítva a nyeretlen Diegót.
Bocsánat.
Szegény bendőm széllel bélelt.
Fúj, ilyen az, amikor belülről pusztulsz ki.
Fúj, fúj!
Manny.
Szeretnék egy kicsit egyedül lenni.
Menjetek csak. Utolérlek.
Bizony, az 1 a legkisebb páratlan szám.
Hé,
ez nagyon tuti.
Király.
Nem fájt. Nem fájt. Köszönöm a lekvárt.
Majd én.
Melyik vége a feje?
Amelyik kétszer olyan csúf.
Rémpofa.
Azon én ülni szoktam, te.
Jön az erősítés.
- Sid. - Mi van?
Majdnem.
Ennek megcsapott a szele.
Itt vagyok!
- Feladjátok? - Soha.
Pöpec.
Ha bárki kérdezi, 50-en voltak.
50-en és anakondák.
- Ezért még számolunk, vakarcsok. - Vakarcsok?
Diego. Ezek oposszumok.
Visszavonulás!
Magadra maradtál, Manfréd.
Tudtam én. Tudtam, hogy nem én vagyok az egyetlen.
Én is tudtam. Mindenki lepotyog a fáról,
csak letagadják, mert hiúk.
Hogy, mi?
Nem mindenki tud olyan jól megkapaszkodni az ágakon.
Végül is nem vagyunk mi denevérek,
hogy a szárnyainkkal segítsük magunkat.
És azért másztál fel a fára mert... Miért is?
Hát mert kerestem a bátyáimat, folyton elkóricálnak.
Bátyáid? Szóval többen vagytok?
Persze.
- Rengetegen. - Hol?
Mindenhol.
Kövek alatt, meg üregekben.
Főleg éjjel mozgunk, hogy
a madarak nehogy elkapjanak minket.
Segítség! Segítség!
Mondd, hogy káprázik a szemem, te emeletes emlős. Találtál egy mammut-mamit.
Hol?
Várjunk. De hisz a mammutok kihaltak.
Miért bámultok rám így?
Nem is tudom, talán azért, mert te is mammut vagy?
Én?
Jajj, ne hülyéskedjetek már. Én nem mammut vagyok.
Hanem oposszum.
Persze, hogyne.
Én meg gyík vagyok. A barátom meg vakond.
Ez a másik meg kacsacsőrű emlős.
Miért én legyek a kacsacsőrű? Miért nem Diego az?
- Szemtelenkedik a csákó, hugi? - Hugi?
Úgy ám. Ők a bátyáim.
Oposszum, oposszum, oposszum.
Ez asszem kicsit lemaradt az egyedfejlődésben.
Manny, most a kihalás szélén nem lehetsz válogatós.
Hé, nem visszük magunkkal a lányt?
Meg vagy te huzatva? Még mit nem.
Hát jó, Manny kérdezi, hogy nem megyünk-e tovább együtt?
- Inkább megyek el eledelnek. - Azt meg tudjuk szervezni.
Jó vicc.
Megbeszéljük az ajánlatot a bátyáimmal.
Ne röhögtess már, Ellie. Összeállnál ezekkel?
Figyelj, ha csak éjjel haladunk, nem fogunk kiérni időben.
Ők viszont meg tudnak védeni minket nappal is.
Nincs igazam?
Miért hívtad el őket?
Csak azért, mert talán ti ketten vagytok az utolsó mammutok a Földön.
Mond valamit.
Tisztázzuk, kértem fajtárskereső szolgáltatást?
A bátyáim és én örömmel veletek tartunk,
ha szelíden bántok velünk.
Tessék. Ez a vadállat a szelídtelenség szobra.
Lehet, hogy bekapnék pár falatot, mielőtt tovább megyünk.
Már megint kóstolgatsz? Játsszuk le.
Megvan.
Tudod, mi a poén?
Tele vagyok bacikkal.
Jól van, hála Sidnek, együtt fogunk vándorolni.
És ha tetszik, ha nem,
egy nagy, békés, boldog család leszünk.
Én leszek az apuka, Ellie lesz a gondos anyuka,
és Diego lesz a nagybácsi, aki felfalja a neveletlen kölyköket.
Most pedig induljunk, mielőtt eltűnik a lábunk alól a föld.
Eddig azt hittem, hogy a kövérek mind jókedélyűek.
Nem vagyok kövér. Csak úgy tűnik, mert nagyon dús a bundám.
- És borzas. - Ja, világos.
Hájas.
Hé, itt a remek alkalom, hogy
megszabaduljanak felesleges kilóiktól.
Próbáljátok ki az Up-Víz kúrát.
Hölgyem, ön szemmel láthatóan egy hájas vadbarom.
Lenne kedve leadni egy-két tonnát?
Örömmel.
Ne hidd el egy szavát se, drágám. Hisz karcsú vagy, mint egy nádszál.
Látásjavító csodaszerem is van raktáron, vaksi barátom.
Nem érünk ki ilyen tempóban.
Ellie, nyugodj meg, nem kell fának álcáznod magad.
- Nincs vész. - Köszi.
Nincs vész, jó vicc.
Ropsz, Eddie, menjetek felderíteni.
- Mit látsz? - Tisztának tűnik a terep, főnök.
Vettem sasszem. Vétel.
- Fiúk. - Minden tiszta.
Héja!
Most mit csinálsz?
Hullát játszom.
Manny, te miért nem csinálsz így?
Azért, mert én mammut vagyok.
Kockacukorért csinálnád, ugye?
Elment?
Nincs veszély. Felállhatsz.
Fú, micsoda kaland!
Ha nem védesz meg, a héja lecsapott volna rám és elvitt volna ebédnek.
Mint szegény Wilton bácsit.
Hát, barátom, biztosan nagyon nehéz lehet neked.
Borzalmas érzés lehet
a fajod utolsó példányának lenni.
- Nem vagyok az egyetlen. - Micsoda erős
bátor lélek. Ez a beszéd, ne add fel a reményt.
Ellie,
nézd meg a lábnyomodat.
Olyan, mint az enyém.
Biztosan a te lábnyomod.
Jó, akkor
nézd meg az árnyékunkat.
Egyforma.
Tényleg. Ez nagyszerű.
Tehát benned is van oposszum vér.
Csak szeretnéd.
Diego, a földrészek is gyorsabban mozognak nálad.
Siess, érjük utol a többieket.
Hé, elég legyen.
Miért nyávogsz állandóan, te lógófogú kandúr? Lazíts már.
Elég vékony a jég anélkül is, hogy ti ketten koptatnátok.
Ugyan már, Diego, láthatod,
hogy elég vastag a jég, hogy elbír egy 10 tonnás mammutot
és egy 9 tonnás oposszumot.
Ellie, állj fel. Most életveszélyes hullát játszani.
Nézz rám.
Diego.
Gyerünk, Diego!
Ez kicsit fájni fog.
Mi a mirelit ménykő volt ez fiúk?
Nem tudom, de mostantól
a szárazföld jó. A víz nagyon nem.
Ilyen bátor tettet még sosem láttam.
Szóra sem érdemes, én csak...
Ne értsd félre, ez nem bók!
Az oposszumoknál aki bátor, az bolond.
Bizony, gyávák vagyunk.
A mammutok talán azért halnak ki, mert túlságosan vakmerőek.
Tanulj meg menekülni.
Zseniális. Kösz a jótanácsot.
Nagyon szívesen.
Megáll a mammuteszem.
Aki bátor az bolond. Tanulj meg menekülni.
Micsoda fagyottagyú, idegesítő nőstény.
- Tetszik neked. - Szó sincs róla.
Ne aggódj. Nálam rejtve marad a titkod.
- A te titkod is. - Miféle titkom?
Tudod. Az, hogy nem nagyon tudsz úszni!
- Nevetséges. - Jó, persze.
Olvadó világban élünk,
le kell győznöd a majrédat előbb vagy utóbb.
- Oké, guri muri? - Mehet.
Lavina.
Beelőzök.
Lent találkozunk.
Szerintetek ez a lány nekem való?
Úgy bizony, ő duzzad az erőtől, te viszont csak punnyadsz.
Ellie a kiegészítőd.
Hé, Manny.
- Húzd le a fát és lőjj bele a tóba! - Nem.
Na, légyszi.
Ilyen hozzáállással nem fogsz tetszeni Ellie-nek.
Ki akar tetszeni neki?
Hát, aki mindenáron meg akarja győzni róla, hogy mammut.
De ha egyszer tényleg mammut!
És ha egyszer mammut, akkor nem oposszum.
Egy állat vagy ez vagy az.
Szó sincs róla, Manfréd.
Vegyes állat a szarvasbogár, a sündisznó, a kecskebéka.
Sid úgysem fog békén hagyni. Mind jobban járunk, ha belemész a játékba.
Szóval mit akarsz, mit csináljak?
Húzd le a fát és lőjj bele a tóba.
Nem jó ötlet.
Jó, ha túl béna vagy hozzá, akkor szólok Ellie-nek.
Nem, nem, nem. Nem kell. Meg tudom csinálni.
Húzd meg, gyerünk, gyerünk. Mondd csak, csináltál már ilyet?
Kb. egymilliószor.
Lejjebb. Lejjebb.
Tűz!
Repülök!
Szárnyad sincs, mégis szállsz.
Ropsz!
Ropsz, Ropsz, élsz, édes tesókám?
- Mi történt? - Manny kilőtte őt egy fával.
- Elment az eszed? - Azt mondta, hogy szokott ilyet!
És te elhitted neki?
Ropsz, hallasz engem, tesó? Ne menj a fénylény felé!
Tudok valahogy segíteni?
Már eleget tettél.
Na, ezt akartátok? Ropsz, ne hagyj el!
Nélküled ki vigyáz majd rám?
Ki lesz a bűntársam balhéról balhéra?
Ki fog a trágyában meghemperegni velem?
Van trágya?
Jé, a lábam. Fel tudok állni.
Fel tud állni.
- Tudok szaladni. - Tud szaladni. Csoda történt!
Hallelúja.
Mit mondhatnék? Lökött srácok.
Tiszta kaland az életem mellettük.
Hullajó humorotok van.
- Nem vészes a lány. Szertelen, de kedves. - Na és?
Na és akkor mi tart vissza?
A családom.
Újra lehetne családod.
Nem lehet Sid, nem és nem.
Figyelj. Ha ezt az alkalmat elszalasztod, akkor cserbenhagyod az egész fajodat.
Ez önzés.
Azt hiszem, belegázoltam a depicentrumába.
Várjatok csak. Elkaplak.
- Segítsek? - Nem, nem, csak kifújom magam.
Beszorultál.
- Nagyon tévedsz. - Rendben, akkor mássz ki.
Nem tudok. Nem megy.
Egyszerűbb lenne az ormányodat használni, mint kúszni-mászni.
Ellie?
Én már jártam itt.
Tudod, legbelül mindig is tudtam, hogy más vagyok.
Egy kicsit nagyobb voltam, mint a többi oposszumgyerek.
Jól van, sokkal nagyobb.
Most már értem, miért nem találtak vonzónak az oposszumfiúk.
Így van ez, pedig mammutszemmel nézve kimondottan...
- Érted. - Mi?
Csinos vagy.
Tényleg?
- Igen. - És mitől találsz csinosnak?
Nem is tudom..
Ott van például a... farod.
Mi van vele?
Hát... nagy.
Jaj, hát ezt most csak úgy mondod.
Nem! Nem! Komolyan. Hatalmas.
- A legnagyobb far, amit valaha láttam. - Tudsz bókolni, azt látom.
Micsoda nap. Reggel még oposszumként ébredtem,
és most mammut vagyok.
Hát, Manny igazán nagyot lépett ma előre Ellie-vel.
- Az tény. - Az bizony.
Ott állt a bizonytalan jövő partján, majd fejest ugrott.
Nagyon bátor dolog. Legyőzte a félelmét.
Nem tudhatom. Egy tigris sosem fél.
Ugyan, Diego, minden állat szokott félni.
Ebből tudni, hogy nem vagyunk kövek.
A kő például nem fél.
De elsüllyed.
Mire célzol ezzel?
Bármilyen hihetetlenül is hangzik, de velem is megesik, hogy néha félek.
Neem! Tényleg?
Bizony, bizony. Tudom, hogy megdöbbentő ezt hallani, de
van pár ellenségem, aki, ha teheti, bánt. Csúnya szóval: megöl engem.
Fel nem fogom, miért.
Főképp irigységből. De a lényeg az, hogy a félelem
természetes dolog.
Félnie a prédának kell.
Ezek szerint te hagyod, hogy a víz a prédájává tegyen!
Csak csobbanj bele, aztán ösztönözd az ösztönöd.
A legtöbb állat még újszülöttként tud úszni.
A tigrisnek meg olyan az úszás, mintha kúszva becserkészné a védtelen prédát.
Csak gyorsabban mozogsz.
Mancs. Láb. Mancs. Láb.
Becserkészem a prédát.
Mancs. Láb.
Most lopva hátrapillantok, ellenőrzöm, nem követnek-e, és belégzek.
És cserkészek, és cserkészek,
és leesek...
Nem esel. Elsüllyedsz. Mint egy kő.
Hé! Figyelj, vannak spéci mammut trükkök? Mondjuk lehengerlés,
vagy csak simán fellökünk mindenkit?
Bocsi. Még nem szoktam meg az erőmet.
Ellie, tudod, hogy lehetőségünk van megmenteni a mammutfajt?
Tényleg? Pontosan hogyan?
- Nos, tudod te. - 5 perce sincs, hogy mammut vagyok és máris megkörnyékezel?
Nem úgy értettem, hogy most rögtön. Majd idővel.
- Csak van egy ilyen kötelességünk. - Mi?
Rosszul fogalmaztam. Nagyon csinos vagy, de még alig ismerlek.
Kötelességek?
A szent ügyért kész vagy bármekkora áldozatot hozni, hogy megmentsd a fajodat?
Nyisd ki a füled, szivi. Velem nem fogsz fajfenntartani se ma este, se semelyik este.
Na, hogy áll a dolog?
Úgy ahogy.
Oké, fiúk, indulás. Mi jöttünk veletek nappal.
Most ti jöttök velünk éjjel.
De éjjel semmit sem látunk.
Majd éreztek vizet.
Még ránézni is förtelem. Szatír.
Manny, a sármőr, amerre csak jár, minden szivet meghódít.
Vigyázz, ott egy tönk.
Tönkre mentem.
Ha gondolod, mehetnénk együtt.
Ropsz, kérdezd meg tőle, miért próbálkozik?
Ellie azt üzeni, hogy egy tulok vagy, és jobb, ha lekopsz.
Nem is ezt mondta.
Figyelj, ha már egy ideje együtt leszünk,
mondd meg neki, hogy most egy kicsit tágabb személyes teret igénylek.
Ellie azt üzeni, hogy ásd el magad. Az oposszum bosszú hosszú.
Hallom, hogy mit mond. Most mit vársz? Tapsot?
Maradjatok nyugton.
Köszönöm.
Manny, Ellie, ormányfogás.
Gyerünk!
Ropsz, Eddie, ugorjatok át.
- Jó vicc. Majdnem beugrottunk neked. - Ugrás.
Ég veled Eddie. Ég veled Ropsz.
- Légy jó, Ellie. - Gyerünk, most!
Sajnálom, ha megsértettelek azzal, amit mondtam.
Mi az, hogy "hogyha megsértettelek vele"?
Hogy megsértetted vele. Hogy megsértetted.
Úgy értettem, hogy megsértettelek vele.
- Te meg túlreagáltad, ennyi. - Mi?
- Vond vissza. - A társaid életével játszol.
- Nem azért, de szerintem igaza van. - A fenét van igaza.
- Szerintem félreértés volt. - Nem igaz, bunkóság volt.
- Kérj bocsánatot. - Miért én? Ő reagálta túl.
- Mondd, hogy bocsánat. - Nem!
- Mondd már. - Jól van, bocsánatot kérek.
- Mi? - Igaza van, túlreagáltam.
- Úgy érted, hogy... - Még egy szó és magam taszítalak le a mélybe.
Elérem, meglesz. Megvan.
Manny, Ellie. Fel!
Végre sikerült valami jót csinálnunk együtt.
Dumáljatok csak nyugodtan, addig ellógok itt a jó levegőn.
- Azok a régi szép idők. - Miféle szép idők?
Amik elmúltak. A tegnapi nap, a múlt hét.
Mikor a fák még álldogáltak, és a föld a lábunk alatt maradt.
Igen, azok szép idők voltak.
Az oposszum oposszum volt, és mammut volt a mammut.
Na, horpasszunk egyet.
Helyes. A keselyű szerint holnap fogunk mind meghalni.
Álljon meg a menet.
Hova lesz a fuvar?
Végre egy hely, ahol illően tisztelnek.
Köszönöm.
Lám, mennyire lehet szeretni Sidet.
Ki a lakberendezőtök? Szeretnék gratulálni neki.
Tűz királya.
Tűz királya?
Épp ideje volt, hogy elismerjétek a képességeimet.
Ha tűz, hát legyen tűz.
Bárcsak itt lennének a fiúk, hogy ezt lássák.
Na ez most vagy nagyon tuti, vagy nagyon ciki.
Nem-nem-nem-nem, Én Tűz királya.
Nem ölni meg Tűz királya. Sok ezer évnyi rossz Ju-Ju, ha megölni Tűz királya.
A Föld magját alkotó forró magma feltör a kéregre,
és megolvasztja az évezredes jégréteget.
Ti valami nagyon fejlett faj vagytok. Ötleteljünk. Biztos kitaláljuk a megoldást.
Már megvan. Feláldozzuk a Tűz királyát.
- Eléggé primitív módszer! - Megér egy próbát.
Rossz Ju-Ju!!!
Víz? Víz!
Ropsz, mondtam, hogy ne igyál lefekvés előtt.
Nem én csináltam. Mindet biztos nem.
Mi történt?
Elaludtunk. Indulnunk kell.
Mi van, ha rajtunk kívül mindenki meghalt?
Nekünk kell benépesítenünk újra a Földet!
Hogyan? Hiszen itt mindenki vagy pasi, vagy a hugink.
- Helló. - Jó reggelt, Manny.
Sosem találjátok ki, mi történt velem.
Azért megkockáztatok egy tippet. Alvajártál.
Nem, nem, nem. Képzeljétek, elrabolt egy egész törzsnyi minilajhár.
Ez lett volna a másik tippem.
És istenítettek engem!
Az igaz, hogy bedobtak egy lávával teli kráterbe,
de istenítettek engem.
Sid, ezt csak álmodtad.
Indulás. Mennünk kell, különben utolér bennünket a víz.
Nem álom volt, elraboltak, hódoltak előttem, bedobtak.
- Fiúk. - Jól van.
Nem lehetne egy kicsit lassabban menni?
Ebbe bele fogok dögleni.
Ezt csak úgy mondtam. Jól vagyok.
Csak gubbasztanak. És néznek minket.
Jó volna tudni, mi jár a fejükben.
Hús, csábító hús.
Comb, bélszín és felsál.
Már, s rosszkedvem elszáll.
Jó porhanyós mammutláb, az volna csúcs.
Hús, csábító hús, csábító hús.
Jobb két falás egynél.
Vagy egy lajhár, vagy kardfogút ennél.
Mammuthús tápláló, és fehérjedús.
Hús, csábító hús, bódító hús. Csodajó hús.
Hús, rothadó hús. Hús, csábít a bűzös.
Tör, szaggat a csőr.
Hűlt hullát ha látsz, légy víg.
Hús, csábító hús, bódító hús.
Gyönyörű hús.
Csábító hús.
Hallod, ez jár a fejükben.
Hús, csábító hús.
- Sid! - Mi van? - Fülbemászó.
Sikerült.
Megmutattuk a fránya keselyűknek.
Ez csak egy kis forró víz meg gőz. Nem lehet olyan veszélyes.
Úgy érzem, kipottyant valami belőlem. Elnézést.
Jól van, gyerünk.
Manny, gyere vissza. Ez a mező életveszélyes.
Hiába, erre kell mennünk. Egyenesen előre.
Ezen keresztül? Köszönöm, de semmi kedvem búcsút mondani a bundámnak.
Visszafordulunk és szépen körbemegyünk.
Nem, arra nincs idő. Átszakad a gát mielőtt odaérünk.
Vízbefúlunk.
Ha pedig erre megyünk, megsülünk.
- Gyerünk előre. - Gyerünk vissza.
- Előre. - Vissza.
- Mondhatok valamit? - Nem!
Istenem, hogyan lehet egy állat ilyen megátalkodottan önfejű!
Megmondjam, hogy mit bizonyít ez. Azt, hogy tényleg mammut vagyok.
Gyertek.
Helyes.
Nem is tudom, a vízbefúlás kellemesebb halálnak tűnik. A megsülősdi olyan...
hirtelen!
Ez a mammut a vesztébe rohan. Manny, várj!
"Gyerekek, nézzétek, az utolsó mammut."
"Azt mesélik, hogy kihalóban vagy."
"Egy állat vagy, ez vagy az." "Elly azt üzeni, hogy egy tulok vagy."
"Neked miért nincs családod?"
"Tényleg én vagyok az utolsó?"
Manny, állj fel. Gyerünk!
Arra menj.
A kicsinyeiket ne hagyják magukra.
A magányos kicsinyeket elfogyasztjuk.
- Nem látott egy mammutot? - Nem, sajnálom.
- Nem látott egy mammutot? - Nem, nem láttam!
- Oposszumot? Úgy 4 méter magasat? - Nem.
- Hé, pajtás, egy mammutot keresek. - Nem probléma, az van itt.
- Hol? - Az orrom előtt.
Idióta!
Ez nem tudja magáról, hogy mammut.
- Sehol sem találom Ellie-t. - Lehet, hogy már a bárkában van.
Futás, arra meneküljetek.
Ott a bárka.
Gyertek.
Szaladjunk.
- Ott fent kifértek. - Ha maradsz, mi is maradunk.
Nem nyitok vitát.
Ellie, kitartás, hozunk segítséget.
- Maradj itt. - Jó!
Segítsetek! Segítség!
Valaki segítsen!
Manny, baj van. Ellie szikla alá szorult.
Megyek, megmentelek.
Remek. És őt ki menti meg?
Sose szoktál fogat mosni?
Jó, rendben. Ugrás... most!
Gyerünk, gyáva macska. Ugorj.
Nem félek, nem félek.
Támadd a vizet. Bízz magadban.
Diego nem retten meg. Diego nem retten meg. Diego nem retten meg.
Támadd a vizet. Becserkészés.
Gyerünk. Az újszülöttek is tudnak úszni.
Mancs. Láb. Mancs. Láb.
Megy a cserkészés.
Nagy vagy, haver.
Legyőzted az undok vizet.
Nem nagy dolog. Sok állat már újszülöttként is tud úszni.
De a tigrisek nem. Ezt elfelejtettem mondani.
Ellie, kapaszkodj belém.
Manny, hátulról támadnak.
Ott vannak!
Nem vigyáztunk rád eléggé, kishugunk.
Istenem, élünk!
Istenem, végünk!
Nem megyek sehova.
Nem kell már a bárka.
Elmúlt már az árvíz.
Akkor is itt maradok.
Kuli, megcsináltuk. Túléltük.
Illetve én élek.
Mit szólsz? Az a tervem, hogy úszó iskolát nyitok.
"Uszizz Siddel"
A mi Urunk, a Tűz királya.
Helló.
Tűz királya, legyőzted a vizet. Jöjj velünk, verhetetlen, meleg vezér.
Nem olyan egyszerű a dolog.
Nagyon hízelgő az ajánlatotok.
De a Tűz király már foglalt.
Van egy csordája.
Ő az az eszement... Pardon, cement, ami összetart minket.
Ő kell nekünk, mert
nem is lennénk nélküle.
Komolyan mondod?
Sid, azt nem mondtam, hogy érj hozzám.
Meg ne szólalj.
Hát mégsem vagyunk utolsó mammutok.
Nem jössz?
El akarsz menni velük?
Mivel mammut vagyok.
Úgy gondolom, a mammutok közt a helyem.
Szerinted nem?
De, hacsak...
Hacsak?
Csak azt akarom mondani...
El kell, hogy mondjam,
Remélem, valóra válnak a vágyaid.
Köszönöm.
Manny, sokat fejlődtél, mióta ismerlek, és ez nyílván az én érdemem,
de el kell engedned a múltat,
azért, hogy lehessen jövőd.
Menj utána.
Ne aggódj.
Ránk mindig számíthatsz.
Találkozunk még.
Persze. Találkozunk, mindenképp. Menj.
A mi Manny-nk felnőtt lett.
Nem azért akarom, hogy együtt legyünk, mert kell, hanem azért,
mert együtt akarunk lenni.
És én veled akarok lenni, Ellie.
- Te hogy vagy ezzel? - Jól, már azt hittem...
Pont nekem való oposszum vagy.
Magunkra maradtunk, pajtás.
Két agglegény a természet zord ölén.
Ez van, de nem viszlek a hátamon.
Maradt még bennem büszkeség.
Csak egy kicsit, úgy, mint a régi szép időkben!
Majd én viszlek.
- Elmegy a csordátok. - Az ti vagytok!
Manny, kit szeretsz jobban? Engem vagy Diegót?
Diegót. Egyértelmű.
Megmondtam.
Manny, ilyet nem szabad mondanod a fiadnak.
Sid nem a fiam. Még csak nem is a kutyám.
Ha lenne egy kutyám, és annak lenne egy kölyke, és annak egy kis állatkája,
- na, az lenne Sid. - Kapok egy kiskutyát?
Nem.
- Ellie, kapok egy kiskutyát? - Persze, hogy kapsz, édesem.
Ellie, következetesnek kell lennünk.
Megmentettelek, kishaver.
Megmentettem az életedet.